EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
ROMA DOMSTOLENS ØVERSTE ORGAN
21. MARS DOMMEN
Klar?
Nei.
Bedre sent enn aldri. Kjolen, mener jeg.
Du kler den.
Alle reiser seg, retten kommer inn.
I dag møtes Disiplinærseksjonen
for å fatte en avgjørelse i suspensjons- saken mot aktor Guerra, Elena.
Aktor Guerra trakk seg ikke etter å ha fått høre
at Angelica Petroni, et drapsoffer, var hennes biologiske datter.
Disiplinærseksjonen beordrer...
At hun suspenderes fra stillingen og setter dato for dom i saken
til 20. september i år.
La oss lese kjennelsen.
På vegne av det italienske folk.
Gitt paragraf 530 i straffeprosessloven.
Har retten avgjort...
at Monaco, Linda frifinnes for tiltalepunktene mot henne.
Varetekten oppheves,
og hun kan løslates øyeblikkelig.
Det er ikke riktig! Det var henne! Det er en skam! Du gjør meg kvalm!
PROSESSEN
Fru Monaco!
Fru Monaco, hvordan føles det?
-Gi oss en uttalelse! - Hvordan føles det?
-Fru Monaco, hvordan føles det? - Retten stolte ikke på Zaia.
Rettferdigheten har skjedd.
Det eneste problemet er Angelica Petronis virkelig drapsmann.
Jeg syns synd på foreldrene. Takk, det holder.
-Hva syns du om Elena Guerra? - Ingen kommentar.
Vet du hvem drapsmannen er?
- Vi gir ingen uttalelser. - Hva skal du gjøre nå?
Ta meg vekk herfra.
Avgjørelsen kommer om seks måneder, i mellomtiden er jeg suspendert.
-Og rettssaken? - Frikjent.
-Noe er bra, da. - Virkelig?
Du har ferie.
Jeg er pensjonert. Jeg ba dem fjerne sikkerhetsfolkene.
Vi er fri. Vi kan...
bli i Roma?
Jeg må tilbake. Kanskje en annen gang, pappa.
Så hvor skal vi dra?
Tilbake til fengselet.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
Fru Monaco.
Lykkeamuletten din.
-Vil du se om alt er der? - Jeg har alt.
Ja.
Underskriv her.
Det var en glede.
- Hei. - Hallo.
Hvordan går det?
I beste fall sender de meg til det mest avsidesliggende kontoret.
- I verste fall trenger jeg ny jobb. - Hvorfor er du her?
For å få vite hvor mye jeg påvirket dommen.
- Jeg burde ikke si det. - Jeg vet det.
Uten kvitteringen hadde kjennelsen blitt en annen.
- Ok, takk. - Men du gjorde det rette.
Du fikk en uskyldig frikjent. Ikke tenk mer på det.
Jeg skal prøve.
TIME FOR ULTRALYD DEN 27. MARS 16,30.
- GÅR DET BRA? - OK.
Er du ferdig med restaureringen?
Nei, jeg sluttet å jobbe med det.
Hvorfor?
Jeg vet ikke.
Det som holdt meg gående, var at jeg visste at Linda Monaco drepte henne.
Og at hun skulle få betale for det.
- Jeg fikk deg til å tro det. Beklager. - Det var ikke din skyld.
Jeg vil gi slipp på Angelica.
Men jeg klarer ikke uten å vite hvem som drepte henne.
Er alt i orden?
Hva gjør du?
Stopp.
Ikke rør deg.
Hvis du vil komme hit, må du svare på spørsmålene mine.
Hva er det første?
Alt du har gjort helt fra begynnelsen...
var for å komme hit. Ikke sant?
Ja.
Vil du noen gang lyve for meg?
Jeg løy aldri.
- Hvorfor begynne nå? - Det ville såre meg dypt.
- Hvor mange sko har du? - Ikke nok. Prøv å klappe.
- Hvorfor? - Prøv å klappe.
- Jøss. - Det er et hus fullt av hemmeligheter.
- Jeg føler meg overvåket. - Det er bare oss her.
Og faren din?
- Bryr du deg om faren min? - Du gjør ikke det. Det bekymrer meg.
Det er riktig at han brukte horer for å kjøpe seg noen tjenester...
Og det var helt feil å true Angelica, men han drepte henne ikke.
- Er du helt overbevist? - Ja. Er det et problem for deg?
Du ba meg om å ikke lyve for deg, så ja, det er et problem.
Skal du dra?
Linda, jeg er overbevist om at det var ham.
Jeg vil ikke være her.
Jeg vet ikke. Tror du ikke at du kan ta feil?
Kan du ikke ta feil?
Jeg tror ikke det.
- Du tviler fordi du bryr deg om ham. - Selvfølgelig gjør jeg det.
Men ikke deg.
Flott.
Kanskje jeg elsker deg.
Derfor beklager jeg.
Og jeg er lei meg for at du drar og lar meg være alene her i kveld.
Og kanskje de neste kveldene også.
- Unnskyld. - Ikke la meg være alene.
Elena!
Jeg kommer!
Kom og se.
Han var et av hovedvitnene i saken mot Linda Monaco.
Han er alt mistenkt for forsøk på utpressing,
nå er Nicola Tomei også mistenkt for drapet på Angelica Petroni.
De fant noe i huset hans.
Det er uklart hvilket våpen som ble brukt, og hvordan det skjedde.
Men Tomeis alibi, støttet av aktor Guerra under saken mot Linda Monaco,
- blir nå avfeid av nye bevis. - Det er ham.
Dermed åpner muligheten seg for en ny rettssak.
La oss høre aktor Antonio Caputo.
...støttet av aktor Guerra i saken mot Linda Monaco,
blir nå avfeid av nye bevis.
Dermed åpner muligheten seg for en ny rettssak.
- Jeg ville ikke vekke deg. - ...aktor Antonio Caputo.
Det ble funnet sterke bevis hos Tomei.
Vi er sikre på en rask oppklaring på drapet som har rystet byen vår.
- Hvor mange høringer forventer du? - Jeg vet ikke.
"Gi tusen stemmer en velkommen nyhet..."
Var det et Shakespeare-sitat? Jeg husker ikke.
Hukommelsen min er…
Men det er den første delen som teller.
- Var det Tomei? - Du fant ham først. Du hadde rett.
Og du ved å velge Ruggero til å forsvare meg.
Så hva sier du?
- Er jeg også frikjent? - Iallfall i første omgang.
Det holder for meg.
- Så? - Hvorfor ikke?
Ta disse nøklene.
De åpner mange dører.
Ja?
- Hei, Antonio. - Hei.
- Har du et øyeblikk? - Selvsagt, sett deg.
Takk.
- Du vil vel vite om Tomei. - Ja.
Hva kan jeg si...
Du tok feil om telefonsamtalene. Det skjer.
Så han forlot festen og kom tilbake?
Tydeligvis. Telefonen var jo avslått.
- Hvordan innså du at han gjorde det? - Angelicas ryggsekk.
Den lå skjult i en mellometasje. De Lucas team fant den.
- Man lette etter bevis for utpressing. - Hvorfor beholdt han den?
Jeg vet ikke. En fetisj, kanskje.
Fyren er gal. Ingenting han sier, gir mening.
Han hadde et sammenbrudd, eller han spiller det kortet.
- Hei. - Hallo.
Herregud, det er kaldt.
- Hvordan går det? - Det gjør ikke det.
Fortell meg alt.
Jeg hørte den offisielle versjonen, men hva med ryktene?
Ryktet er at han gjorde det.
- De fant til og med sekken. - Leste du Tomeis avhør?
- La oss si at jeg tok en titt på dem. - Og?
Han benekter det, men er forvirret. Han motsier seg selv hele tiden.
Jeg tror ikke han gjorde det. Kall det et instinkt.
Men han hadde en gjenstand hjemme som bare drapsmannen kunne ha.
Og kvitteringen beviser at Linda var inne på det tidspunktet.
Men jeg lurer på hva i helvete som skjedde den kvelden.
Jeg tror Barone vet det.
- Så snakk med ham. - Hvorfor skulle han snakke med meg?
- Han fikk det han ville. - Prøv. Stol på meg.
- Skal jeg stole på deg? - Når har jeg gjort noen feil?
Det var Linda.
Og dette er møterommet.
Fint, ikke sant?
En gave til deg.
- Så fint. Hva er det? - Åpne den.
Ga du meg pyjamas?
Tenk så fin den vil være på døra, men du trenger en symbolsk gest.
Som dette?
Behandler du den som gir deg arbeid slik? Ruggero, alt du ønsket er her.
Ingen flere drap, ikke mer blod, en masse penger.
Kom igjen, Ruggero.
La oss skvære opp.
Se hvor vakkert det er.
Tenk på hvor gøy vi kan ha det her i Roma, hjembyen min.
Ja, det kan vi virkelig.
- På én betingelse. - Du vet at jeg hater betingelser.
Men siden det er deg...
Du er den nye Lorenzi, den som fikser ting.
Jeg tror Lorenzi var der den kvelden. Han drepte Angelica på Monacos ordre.
Så tok han en suvenir som kunne plasseres på et passende sted.
Gjorde du det?
- Tror du jeg la sekken i taperens hus? - Bare svar ja eller nei.
Du hadde vært der før.
- Du er paranoid. - Kanskje.
Skal jeg bli med i familien, må jeg vite hvem medlemmene er.
Jeg la ikke sekken der.
Og det er ingen helgener i familien, men ingen drapsmenn heller.
Ruggero, se hvor du er.
Se på det kontoret.
Drømmen din gikk i oppfyllelse.
Nyt det.
Det er bare en liten prikk, men vi kan alt høre hjertet.
Hvor langt på vei er jeg? Kan du si det sikkert?
Ja, seks uker.
- Hallo. - Hei.
Er alt i orden?
- Skal vi dra? - Hvor?
Tiden er inne.
For hva da?
For å finne ut om du fortsatt er redd for vann.
Kom igjen.
- Hvorfor? - Fordi jeg sier det, gi meg hånden din.
Kom igjen.
- Sett en fot her. - Vent.
- Hvordan går det? - Greit.
Men kjør sakte.
Det var ikke så vanskelig?
Jo da...
Vi må overvinne frykten.
- Før eller senere. - Kanskje du har rett.
Men å leve med den og ikke glemme hjelper også.
Det hjelper meg å forstå hvem jeg er.
To måter å se det på.
To måter å leve på.
Det var hun som holdt oss sammen.
Og nå som hun er borte…
- Men vi elsket hverandre, ikke sant? - Høyt.
Det er over med Stefano.
Jeg må begynne på nytt, alene.
- Jeg er ferdig med å flykte. - Og du vil begynne på nytt her?
Her tilbrakte hun sine siste øyeblikk.
Jeg ville dra hit med deg, for nå er situasjonen den samme...
- Jeg må fortelle deg det også. - Hva mener du?
Husker du hva som skjedde sist vi var her?
Selvsagt, mener du...
Det er ikke tilfeldig at jeg drikker alkoholfri øl.
Det er gode nyheter.
- Hvem sitt er det? - Jeg vet ikke. Det er mindre gode nyheter.
Har du fortalt dem det?
La oss si at de har rett til å ikke vite det enda.
For et rot.
Men det er annerledes nå enn sist.
Jeg er eldre?
Fordi du vil beholde.
Ja, det vil jeg.
- Den er min. - Ikke tenk på det.
Jeg betaler.
Unnskyld meg et øyeblikk.
Unnskyld. Klokken er 19,22, men her står det 20,22?
Vi oppdaterer den aldri, det er alltid sommertid.
- Hva gjør du her? - Telefonen din er frakoblet.
Jeg har pause.
Vil du gratulere meg?
Linda ble frikjent på grunn av bevisene jeg ga Ventura.
Jeg fant kvitteringen hennes fra Palazzo Te.
Det viste at hun kjøpte en drink i de 11 minuttene, men det er feil.
Kvitteringen viser feil tidspunkt.
Linda kjøpte drikke rundt kl. 23, da hun kom.
- Så? - Hun ble frikjent på grunn av dette.
Jeg ville si ifra, siden du bor med henne nå.
Det er ikke din sak.
Linda drepte Angelica, faren beskyttet henne.
- Som jeg sa fra starten. - Rettssaken er over.
Ikke for meg.
Si at alibiet hennes er bekreftet, se på reaksjonen. Eller er du redd?
Hei.
Jeg er glad du er tilbake, jeg kan ikke være her alene.
Jeg er her.
Kan du hjelpe meg?
Takk.
- Alt i orden? - Selvsagt.
- Vil du snakke om det? - Hva da?
Hvor du skal ta meg med på vår første middag.
Jeg vil ikke ødelegge overraskelsen.
Du er veldig vakker.
Du også.
- Er du klar? - Ja.
Så?
Det er fantastisk. Enormt. Jeg kan ha et stort kontor der.
Og det er plass til kolleger. Vi får se.
- Liker du det eller ikke? - Selvsagt. Hvorfor spør du?
Jeg vet ikke... Er du sikker på at alt er bra?
Nei, alt er ikke bra.
Du er for elegant for dette stedet.
- Dere står ikke i stil. - Jeg har det bra her.
Takk for at du tok meg med hit.
- Hva mener du? - Det var ikke åpenbart.
Vær så god. Aubergine parmigiana, vår spesialitet.
En dag kan du lære meg å lage det. Jeg er ingen god kokk, men jeg kan lære.
Selvfølgelig!
- Hun er hyggelig. - Hun håper på et seriøst forhold.
Og stemmer det?
Jeg trodde ikke jeg skulle bli lykkelig igjen.
Det rare er at noen ganger forstår selv ikke jeg det.
- Ha det. De liker deg veldig godt. - Virkelig?
- Nei! - Ble du skadet?
Jeg ødela skoen.
- Vel, vi kaster dem. - Nei, det er lykkeamuletten min.
- Du har flere. - Nei, de skal fikses.
De bringer jo lykke.
- Barfot. - Bilen er her borte.
- Grusen. - Vent.
- Jeg har deg. - Jeg mister balansen.
Vær så god, frue.
Vet du hvorfor...
Hvorfor du ble frikjent?
Fordi du er flink.
Elena Guerra fant en kvittering.
Den beviste at du var inne...
ved midnatt.
Godt jobba. Jeg sender blomster.
Hvorfor sa du det?
Ville du ikke det?
Du stoler ikke på meg.
Det er ikke det.
Det virket riktig at du skulle vite det.
Er du sikker?
Selvsagt.
Hallo?
Har du et øyeblikk?
Hva vil du?
Hvor mange ganger har du sett på fakta?
Hvert minutt, hver dag.
Selv i dag. I ett år.
Da jeg så på Claudio, lurte jeg på hvorfor han og Angelica
sluttet å ringe hverandre i november.
Angelica hadde en uregistrert telefon etter at de startet eskorteringen.
Hun brukte den til å snakke med ham,
men 3. mars knytter hennes og Claudios telefon seg til samme basetårn samtidig.
Klokken 19,20.
- Jeg er gravid. - Hun ville slutte.
Hun hadde funnet ut at hun var gravid.
Du er en drittsekk! Jeg vet du gir faen, men jeg beholder det.
Jeg vil ikke gjøre det de gjorde mot meg. De adopterte meg bort.
I går møtte jeg min ekte far. Min ekte mor er advokat.
Hva om jeg forteller henne et par ting?
Det kan du ikke.
Vent og se!
Kanskje det var sånn. Claudio klarer ikke å overbevise henne.
Så han ringer Monaco. Det var han som ledet eskorteringen.
Claudio var bare en hjelpegutt. Monaco kunne ikke la Angelica si noe.
Ja, jeg møtte henne. Hun er helt gal.
Hun ringer en advokat. Hva gjør vi?
Monaco innser alvoret.
Og Angelica ankommer Palazzo Te.
Kanskje møter hun Tomei og sier hun ikke vil ha mer fra ham.
Og han kan si hva han vil.
- Vent! Jeg avslører deg. - La meg være!
Det driter jeg i! Taper.
Én grunn for ham til å møte Claudio den kvelden.
Linda og Angelica møttes inne, og så skjedde det der ute,
på baksiden av bygningen, som var stengt. Det var rundt midnatt.
Hun vil dra og aldri komme tilbake.
Hun har fått nok. Linda ser henne gå ut...
Og hun klikker.
Hvordan vet du det?
Jeg stilte henne spørsmålet.
Jeg fortalte at du reddet henne.
At kvitteringen beviste at hun var inne ved midnatt,
og ikke ute for å drepe Angelica.
Og et lite øyeblikk var hun overrasket.
- Hallo? - Ivan?
Hvor er du?
Tomei drar til hotellet for å møte Claudio.
Du hørte meg. La meg være.
- Mens Angelica sender bort Zaia. - Colombo hører dem krangle.
Angelica, jeg vil bare snakke med deg.
- Angelica! Kom her, hore! - Kom igjen. La oss gå.
Jeg tror Monaco ga Lorenzi en ordre, og så der tok du feil.
Lorenzi ankom ikke senere, han var alt der.
Han ventet på henne så han kunne drepe henne.
Han ventet utenfor, i hagen, nær Angelicas skuter.
Han kunne ikke forutse drapet, når det var meningen at han skulle gjøre det.
Datteren til sjefen hans.
Jeg prøvde flere ganger å forestille meg samtalen.
Om Angelica provoserte henne, eller om hun bare var redd.
Det får vi aldri vite.
Angelica, jeg vil bare snakke med deg.
Angelica!
- Kom her, hore! - Hva faen vil du?
Hva vil du med mannen min? Vil du ha penger? Si hvor mye!
Hvem tror du at du er?
Kanskje hun dyttet henne, kanskje Angelica snublet og falt.
- Hvorfor tror du det? - Det var ingen spor på Angelica.
Det var ingen tegn til kamp.
Og måten hun ble drept på, hun må ha ligget på bakken.
Hvorfor?
Drapsvåpenet.
Den esken.
Linda ble arrestert og den ble aldri åpnet.
Hvem tror du at du er?
Jeg er gravid, kjerring.
Pappa.
Hun hadde dem på første gang jeg intervjuet henne.
Og under avhøret også.
Hun tok dem av i fengselet, og de ble der.
I ett år.
Tolv centimeter med hæl.
Tynn og skarp.
Jeg tror ikke det var overlagt, og jeg tror det var slik det skjedde.
- Så ringte hun faren sin. - Han ringte Lorenzi, som kom rett etterpå.
Lorenzi kastet liket i vannet.
Jeg tror det.
Gi meg skoen. Gi meg skoen!
Jeg skal ta meg av alt. Gå!
Lorenzi ryddet opp.
Han tok Angelicas ryggsekk, som har kommet godt med, ikke sant?
Men han så ikke sigaretten i vasen.
Nei, han var for opptatt med liket.
Det forklarer hvorfor det ikke var noen spor på Linda da hun kom inn.
Men dette er bare teorier.
Det er mer.
Hælen brakk.
Jeg tilbød meg å få den reparert.
Jeg har bestilt et nytt par.
Det er drapsvåpenet, Elena.
Materialet er porøst, det holder på organiske spor selv etter vask.
Angelicas DNA er på hælen.
Jeg fikk laben til å teste.
Jeg kunne ikke gjort det uten DNA jeg brukte til å ødelegge for deg.
Det viste seg å være nyttig.
- Alt var perfekt. Jobben, kjærligheten... - Så hvorfor spurte du henne?
Jeg liker ikke å bli lurt.
Hva tenker du?
På dagen da de fant liket.
Jeg snakket om yrket mitt foran en femteklasse.
Jeg sa at det var viktig å holde seg til fakta og unngå personlige følelser.
Ellers hadde jeg ikke vært flink til å finne sannheten.
Tror du fortsatt det?
Når jeg vet svaret, vet jeg om jeg vil fortsette som aktor.
Hvis de lar meg, selvfølgelig.
Du? Er du i tvil? Bra! Flott!
Et godt utgangspunkt for resten av livet ditt.
Hva er dine planer?
Når jeg kaster mitt livs sjanse ut av vinduet? Ingen planer.
- Men jeg løste saken. - Vi løste saken!
Jeg har gjort min del.
Greit, sammen.
Hva er fristen for anken?